This is a very historical poem.
I fabricated all the places with the exception
of a name of the Royal Armorer, who is an immunologist.
"The Fly."
"She sat on the willow bark watching part of the Battle
of Crécy--
the shrieks, the moans, the wails, the trampling,
and tumbling.
During the 14th charge of the French cavalry,
she mated with a brown-eyed male fly from Vadincourt.
She rubbed her legs together sitting
on a disemboweled horse meditating
on the immortality of flies.
Relieved, she alighted on the blue tongue
of the Duke of Clervaux.
When silence settled and the whisper of decay
softly circled the bodies and just a few arms and legs
twitched under the trees, she began
to lay her eggs on the single eye of Johann Uhr, the Royal
Armorer.
And so it came to pass, she was eaten by a swift fleeing from
the fires of Estrées."
Maybe just for the fun, the Czech version.
Moucha
Seděla na kmeni vrby,
pozorujíc kus bitvy u Kresčaku.
Řev, supění, sténání, dupoty a pády.
Za čtrnáctého útoku francouzské jízdy
se spářila s hnědookým mušákem
z Vadincourtu.
Třela si nožky na rozpáraném koni,
přemýšlejíc o nesmrtelnosti much.
S ulehčením usedla na modrý jazyk
vévody z Clervaux.
Když padlo ticho a jenom šepot rozkladu
obcházel těla a jenom
několik rukou a nohou se ještě
škubavě rvalo pod bukem,
začala klást vejce na jediné oko
Johanna Uhra, zbrojmistra králova.
A tak se stalo,
že ji sezobl rorýs
prchající z hořících Estrées.